Dècim Juni Brut (cònsol)
Nom original | (la) D. Iunius D.f.M.n. Brutus ![]() |
---|---|
Biografia | |
Naixement | segle II aC ![]() antiga Roma ![]() |
Mort | p. segle I aC ![]() valor desconegut ![]() |
Senador romà | |
valor desconegut – valor desconegut | |
![]() | |
77 aC – 77 aC Juntament amb: Mamerc Emili Lèpid Livià ![]() | |
Dades personals | |
Religió | Religió de l'antiga Roma ![]() |
Activitat | |
Ocupació | polític de l'antiga Roma, militar de l'antiga Roma ![]() |
Període | República Romana tardana ![]() |
Família | |
Família | Junii Bruti ![]() |
Cònjuge | Postumia Semprònia ![]() |
Fills | Dècim Juni Brutus Albí ( ![]() ![]() |
Pares | Dècim Juni Brut Galaic ![]() ![]() ![]() |
Germans | Licínia, Licinia (en) ![]() ![]() ![]() |
Dècim Juni Brut (llatí: Decimus Iunius D. F. M. N. Brutus) va ser un magistrat romà. Era fill de Dècim Juni Brut Gàl·lec i pertanyia a la família dels Brut, una branca plebea de la gens Júnia.
Va ser un membre destacat del partit aristocràtic, i ja des de molt jove es va oposar activament a Saturní. Va ser elegit cònsol l'any 77 aC amb Mamerc Lèpid com a col·lega. L'any 74 aC va estar en contra de Verres quan a aquest l'estaven jutjant. Ciceró diu que estava molt familiaritzat amb la literatura grega i romana.[1]
La seva dona era Semprònia, una dama educada però llicenciosa que va participar en la conspiració de Catilina i va rebre els ambaixadors dels al·lòbroges a casa del seu marit quan aquest era absent de Roma (63 aC), segons diu Sal·lusti.[2]
Referències[modifica]
- ↑ Ciceró. Brutus 47
- ↑ Sal·lusti. La conjuració de Catilina 40
Bibliografia[modifica]
Smith, William (editor). A Dictionary of Greek and Roman Biography and Mythology (en anglès), 1870, pàg. 510 (v. 1).